Paikkatietohakemisto
Paikkatietohakemisto (Paikkatietohakemisto)
Continents, countries, sea regions of the world.
KUVAUS: Karttataso sisältää Tampereen kaupungin alueella sijaitsevien jatkuvatoimisten hulevesien mittausasemien sijainnit pisteinä. PÄIVITYS: Aineistoa päivitetään satunnaisesti. Karttatason tietojen päivittämisestä vastaa Tampereen kaupungin Hulevedet yksikkö. JULKISUUS: Aineisto ei ole julkinen. AINEISTOSTA VASTAAVA TAHO: Tampereen kaupunki, Hulevedet
Suomen ympäristökeskuksen taajamarajaus jakautuu tiheään taajama-alueeseen ja harvaan taajama-alueeseen. Tiheä taajama-alue vastaa aluetehokkuudeltaan yleisesti jo rakennettua asemakaavoitettua taajama-aluetta ja harva taajama-alue pääosin asemakaavoittamatonta alhaisen tehokkuuden taajama-aluetta. Harva taajama-alue voi olla keskeneräistä asemakaava-aluetta, asemakaavan lähialuetta, tiheämpää tienvarsiasutusta tai tiheään taajamaan kytkeytyvää, luonteeltaan kylämäistä asutusta. Tiheään taajama-alueeseen kuuluvat ne ruudut, joiden aluetehokkuus naapuriruutumenetelmällä laskettuna on yli 0,02. Muut taajamaruudut kuuluvat harvaan taajama-alueeseen. Taajamalla tarkoitetaan vähintään 200 asukkaan taajaan rakennettua aluetta. Rajaus perustuu 250 m x 250 m ruudukkoon, jossa huomioidaan asukasluvun lisäksi rakennusten lukumäärä, kerrosala ja keskittyneisyys. Rajaus on sekä ajallisesti että alueellisesti vertailukelpoinen. Rajaus on hieman tiukempi kuin yleinen pohjoismainen taajamarajaus (vähintään 200 asukasta ja rakennusten välinen etäisyys alle 200m). 100 % vettä sisältävät ruudut eivät kuulu taajamiin. Aineisto kuuluu SYKEn avoimiin aineistoihin (CC BY 4.0). Avoin tieto-palvelussa harvasta ja tiheästä taajama-alueesta on saatavilla joka viides vuosi ja uusin vuosi vuodesta 1990 lähtien. Tietyn vuoden tilannetta kuvaava aluerajaus laaditaan seuraavan vuoden aikana. Ympäristöhallinnon sisäisessä käytössä on aineistot viiden vuoden välein vuodesta 1990 lähtien sekä vuosittaiset aineistot vuodesta 2012 lähtien. Käyttötarkoitus: Yhdyskuntarakenteen aluejaot on rajattu Suomen ympäristökeskuksessa yhdyskuntarakenteen seurannan tarpeisiin. Yhdyskuntarakenteen jakaminen taaja- ja haja-asutukseen on yksi valtakunnallisen yhdyskuntarakenteen seurannan perusjaoista. Maankäytön ohjauskeinojen kannalta juuri taaja-asutuksen muodostuminen on ollut tärkeä peruste maankäytön suunnittelulle. Lisätietoja Taajamakaavio: https://geoportal.ymparisto.fi/meta/julkinen/dokumentit/Taajamakaavio.pdf Taajamat ja taajamien rajaus: https://www.ymparisto.fi/fi/rakennettu-ymparisto/kestava-yhdyskuntarakenne/taajamat-ja-taajamien-rajaus The delineation of localities is the basic spatial classification of settlement structure. The delineation of localities is an essential basis in planning, steering and monitoring land use. The localities have been delineated by the Finnish Environment Institute. Overall, localities identify densely populated areas at a national level, but the outlined locality settlements can be divided further into densely built locality settlements and sparsely built locality settlements. This classification divides the areas of localities based on grid-level area density, resulting in 250 x 250-meter accuracy. Densely built locality settlements represent areas where the area density corresponds in general to already locally planned areas inside localities. Whereas sparsely populated locality settlements correspond generally to areas within localities with low area density and no local detailed plans. The delineation of sparsely built locality settlements may include incomplete planned areas nearby areas of locally planned land, narrow settlements along roads or functionally linked village-like settlements near densely built locality settlements. Densely built locality settlements include the 250 x 250-meter cells that form an area density of at least 0,02 calculated from surrounding eight cells. The remaining locality cells are categorized as areas of sparsely built locality settlements. In this context, the locality is used to refer to densely populated areas of at least 200 residents. The delineation of localities is produced on the basis of the Monitoring System of Spatial Structure and Urban Form (YKR), which is a spatial grid-based information system maintained by the Finnish Environment Institute. The YKR-based statistical delineation method of localities is comparable both in space and time, which makes it possible to monitor the expansions of the area of localities without the errors brought on by the changes in the method used for delineation. The YKR method also results in a more compact delineation of the localities than the one produced by using the Nordic standard. The delineation produced by this method is also used by Statistics Finland. The Finnish title of this dataset is Harvat ja tiheät taajamat. The dataset belongs to Syke’s open data collection (CC BY 4.0). The latest YKR Densely and Sparsely built locality settlements dataset is available from Syke's open information service. It is updated on a yearly basis. The dataset does not include information on population and workplaces. However, the full dataset including all the information is available for internal use in environmental administration. For internal use the dataset is also available from 1990 onwards at five-year intervals and from 2010 onwards on a yearly basis. Purpose of use: Densely and Sparsely built locality settlements are produced by Syke to support the monitoring of urban form and spatial structure. The division to densely and sparsely populated areas is one of the basic divisions used in the Monitoring System of Spatial Structure and Urban Form (YKR). More information (in Finnish): https://www.ymparisto.fi/fi/rakennettu-ymparisto/kestava-yhdyskuntarakenne/taajamat-ja-taajamien-rajaus
Creative Commons Nimeä 4.0 Kansainvälinen https://www.syke.fi/fi/ymparistotieto/kayttolupa-ja-vastuut Lähde merkitään seuraavasti: Lähde: YKR/Syke
Harvan ja tiheän taajama-alueen rajaus perustuu Syken taajamarajaukseen, jonka keskeisimmät kriteerit ovat: - rakennusten lukumäärä, - kerrosala, - väestömäärä ja - näiden suhde toisiinsa ja lähiympäristöön etäisyydellä mitattuna. Tällä menettelyllä on haluttu varmistaa muutamien taaja-asutuksen erityispiirteiden huomioiminen mahdollisimman hyvin: - Yksittäisten taajaman reunoilla sijaitsevien, kerrosalaltaan isojen ja toiminannaltaan taajamaan liittyvien rakennusten huomioiminen osaksi taajamaa, vaikka suora etäisyys tilastollisen taajaman ei olisikaan riittävä (mm. isot teollisuuslaitokset, varastot tms.) - Haja-asutukseen verrattavan harvan nauhamaisen asutuksen erottaminen pois taaja-asutuksesta - Taaja-asutuksen sisälle kuroutuneiden alueiden erottaminen erikseen taaja-asutuksesta (mm. taajaman sisäiset isot rakentamattomat tai harvasti rakennetut alueet, pelto- ja metsäalueet sekä vesialueet) Lähtöaineistona rajauksessa käytetään tilastoruutua (250 x 250 m) rakennuskannasta. Ruudukolle toteutetaan yleistys, jossa jokaiseen ruutuun lasketaan summa 1 km:n etäisyydellä olevien ruutujen rakennuksen lukumäärästä ja valitaan ne ruudut, joiden summa-arvo on > 39. Valittujen ruutujen sisältä toteutetaan uusi yleistys, jossa lasketaan vierekkäisten ruutujen summa kerrosalasta. Valitaan ne arvot, jotka ylittävät arvon 1499. Poistetaan ruudukon sisään jäävien tyhjien alueiden ruudut. Valitaan ne alkuperäisen rakennuskannan tilastoruuduston ruudut, jotka jäävät valittujen ruutujen sisään. Valituista perusaineiston ruuduista valitaan ne ruudut, joissa rakennusten lukumäärän summa on > 1 tai kerrosalan summa> 299 Lasketaan ruuduista 250 metrin etäisyysvyöhyke. Lasketaan etäisyysvyöhykkeestä uusi etäisyysvyöhyke "sisäänpäin". Valitaan ne alkuperäisen rakennuskannan tilastoruuduston ruudut, jotka jäävät valittujen ruutujen sisään. Yhdistetään ruudusto (ehtona ruudun sivun osuminen toiseen ruutuun) Lasketaan muodostuneisiin alueisiin väestötieto ja valitaan ne alueet, joissa asukasluku > 199. Harvan ja tiheän taajama-alueen rajaamista varten taajamaruudut jaetaan naapuriruutumenetelmällä lasketun aluetehokkuuden perusteella kahteen luokkaan. Tiheän taajama-alueen kriteerinä on yli 0,02 aluetehokkuus. The delineation of densely and sparsely built locality settlements is based on the delineation of localities by the Finnish Environment Institute. The main datasets used in the delineation of localities have been: - the number of buildings (agriculture buildings and holiday homes excluded) - the floor area of buildings (agriculture buildings and holiday homes excluded) - population and - the relations between the variables mentioned above measured in distance Through this delineation procedure, it is ensured that following characteristics of localities are paid attention to: - Single buildings with large floor areas that are located at an edge of a densely populated area and are functionally part of the area should be included in the delineation of localities. - Elongated and narrow settlements along rivers, roads or shorelines that are sparsely populated and resemble rural areas should be excluded from the delineation of localities. - Large open areas inside the localities should be excluded from the delineation (for example large unbuilt areas, sparsely built areas, fields, forests, waters). The delineation of localities is carried out using the statistical grid (250 x 250 m) of building stock and population. The grid cells that fulfill the following three conditions concerning population, number of buildings and floor area are selected as the base for the delineation of localities: 1. The number of buildings in the cell must be at least two OR the gross floor area of the building stock at least 300 square meters. 2. The total number of buildings in cells located within one kilometer from the cell in question must be at least 40. 3. The gross floor area of the buildings located in the cell and its eight neighboring cells must be at least 1500 square meters. The cells meeting the mentioned three criteria are buffered 250 meters outwards and dissolved to form continuous polygons. The polygons are then buffered again inwards 250. The last buffer is used to select cells from the original 250 x 250-meter grid: the cells that have their centroid inside the buffered zone are selected. The selected cells that share an edge or a corner are dissolved to form the same polygon. Finally, the population for the formed polygons is calculated. Polygons with a total population of 200 or more are selected and classified as localities. The area of the created localities is then divided into densely built locality settlements and sparsely built locality settlements based on area density. Locality grid cells that form an area density of more than 0.02 with its surrounding eight cells are classified as densely built locality settlements. Grid cells that form an area density less than 0.02 with its neighboring cells are classified as sparsely built locality settlements.
Pirkanmaan luokitellut kalliokiviainesalueet -selvitysaineisto 2015
Aineisto kattaa Pirkanmaan POSKI-hankkeen (2012-2015) yhteydessä tuotetun, kalliokiviainesvaroja koskevan paikkatietoaineiston. Paikkatietoaineisto ja siihen liittyvät luokitukset on tuotettu maakuntakaavan laadinnan näkökulmasta ja siihen liittyvällä tarkkuudella. Aineiston tuottamisesta ovat vastanneet Geologian tutkimuskeskus ja Pirkanmaan liitto. Pirkanmaan liitto sai POSKI-hankkeeseen rahoitusta Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR). Aineisto käsittää hankkeen yhteydessä kalliokiviainesten ottamiseen soveltuvaksi (M-luokka) ja soveltumattomaksi (E-luokka) luokitellut alueet sekä niihin liittyviä lisätietoja. Soveltuvuusluokittelun termistö perustuu POSKI-hankkeissa valtakunnallisesti noudatettuihin termeihin. Soveltumattomiksi on kirjattu sellaiset alueet/ osa-alueet, joilla on todettu olevan vähintään paikallisia luonto- ja/ tai maisema-arvoja ja joita ei siitä syystä voida pitää kohteina, joihin ottamistoimintaa halutaan erityisesti suunnata. Valikoidut, ottamiseen soveltuvaksi luokitellut aluekokonaisuudet on osoitettu Pirkanmaan maakuntakaavassa 2040 kiviainesten ottamisalueina (EOk). Kaavassa osoitettuihin alueisiin nähden tämä aineisto sisältää alkuperäiset, tarkemmat rajaukset. Maakuntakaavassa vastaavat alueet on esitetty mittakaavasta johtuen hieman yleistettyinä. Aineistoon on tehty tarkistuksia helmikuussa 2018. Tarkistukset koskevat maakuntakaavassa osoitettuja alueita. Kaavaprosessin aikana joitakin alueita poistettiin kaavasta. Pirkanmaan maakuntakaava 2040 on hyväksytty maakuntavaltuustossa 27.3.2017. Ominaisuustietotaulun sarakkeet Alkup_nro: Alueelle työn alussa annettu alkuperäinen numero. Useammalla alueella voi olla sama alkuperäinen numero, sillä alueita on myöhemmin jaettu osa-alueisiin luokittelun perusteella. NUMERO: Pirkanmaan maakuntakaavassa 2040 alueelle annettu numero (sama kuin alkuperäinen numero). Ottamiseen soveltumattomaksi luokiteltujen alueiden (joita ei merkitä maakuntakaavaan) tunnus on kaikilla 9999 aineiston teknisistä ominaisuuksista johtuen (numerosaraketta ei voi jättää tyhjäksi). Tunniste: Alueelle luokittelun perusteella annettu tunniste, jolla osa-alueet voidaan erottaa toisistaan. Tunnisteen alkuosa koostuu alkuperäisestä numerosta, ja mikäli alue on jaettu osa-alueisiin, loppuosa muodostuu näiden tunnuksista. E-kirjain tunnuksen perässä tarkoittaa sitä, että alue on kirjattu kalliokiviainesten ottamiseen soveltumattomaksi (esim. 157_E). Osa-alueiden perässä voi myös olla ilmansuuntaa osoittava tunnuksen osa, mikäli alue esimerkiksi koostuu kahdesta polygonista (esim. 44 itä ja länsi). Tunnisteen avulla alueiden kuvaukset on löydettävissä myös Luonto- ja maisemakartoitukset –raportista. LISÄTIETO: Maastossa tehtyjen luonto- ja maisemakartoitusten tuloksia, alueelta aiemmin olemassa olevia luontotietoja sekä mahdolliset ELY-keskuksen asiantuntijan kommentit alueen luontoarvoihin. Lisäksi on kirjattu mahdollisia muita syitä ottamiseen soveltumattomuudelle tai muita aluetta koskevia lisätietoja. Paikkatietoaineiston sarakkeiden merkkimäärään liittyvästä rajoitteesta (254 merkkiä) johtuen joitakin tekstejä on jouduttu hieman lyhentämään. Asiasisältö on kuitenkin pyritty pitämään samana kuin maisema- ja luontokartoituksia käsittelevässä raportissa. Syy sovelt. : Syy soveltumattomuuteen; LMK = luonto- ja maisema-arvot, MKK = alue poistettu maakuntakaavan yhteensovittamisprosessissa, Muu syy = alue poistettu muista syistä. Soveltuvuu. : Alueen soveltuvuus kalliokiviainesten ottamiseen; Soveltuu / ei sovellu kalliokiviainesten ottamiseen. Arseenimit: Sarakkeessa on esitetty, onko Geologian tutkimuskeskus tehnyt kyseisellä alueella POSKI-hankkeen yhteydessä arseenimittauksia (kyllä / ei). Mikäli alueella on tehty mittauksia, on ne suoritettu kolmesta pisteestä. Mittaukset eivät siten ole koko alueen kattavia. Tarkempia tietoja aluekohtaisista mittauksista voi lukea Kalliokiviainestutkimukset Pirkanmaalla -työraportista (GTK, 2014). LUOKKA: POSKI-luokitus E / M (E = ei sovellu ottamiseen, M = soveltuu ottamiseen) Selite: POSKI-luokitus (ks. LUOKKA) auki kirjoitettuna (kalliokiviainesten ottamiseen soveltumaton alue / kalliokiviainesten ottamiseen soveltuva alue) Kivilaji: alueen kivilajitiedot Nimi: Alueelta inventoitujen kallioalueiden nimet. Yhdellä alueella voi olla useita nimiä. TVH 1988: Alueen kivilajin lujuusluokitus. Luokka A = luja kiviaines, luokka I ja II = keskiluja kiviaines ja luokka III ja >III = massakivi. Kunta: Alueen sijaintikunta aineiston laadintahetkellä (POSKI-hankkeen 2012-2015 aikana) MuutosPvm: Aineiston viimeisin päivitys Arv1000kKA: Geologian tutkimuskeskuksen kalliokiviaineksen soveltuvuus –aineistosta saatu suuntaa antava arvio alueen kiintokuutiomääristä (1000k). Arvio on laskettu korkeus- ja pinta-alatiedon perusteella. On huomioitava, että GTK:n tuottaman aineiston aluerajaukset poikkeavat POSKI-aineiston rajauksista ja arvio on siten ainoastaan suuntaa antava. POSKI-alueelle sijoittuvien alueiden Arvio1000k-sarakkeen tiedot on laskettu keskiarvona alkuperäisistä GTK:n 1000k-tiedoista käyttäen lukemaa count. GtkKohdLkm: Geologian tutkimuskeskuksen kalliokiviaineksen soveltuvuus-aineiston kohteet, jotka sijoittuvat POSKI-aineiston alueelle ja joiden perusteella arvio1000k-sarakkeen keskiarvotieto on laskettu.
POSKI-hankkeessa käytettyjä menetelmiä on kuvattu tarkemmin hankkeen yhteydessä laadituissa raporteissa ja selvityksissä. Tähän paikkatietoaineistoon ja sen laadintaan liittyvät POSKI-hankkeessa julkaistut raportit ja selvitykset: 1. Kalliokiviainestutkimukset Pirkanmaalla: yleinen osa ja liiteosa (Geologian tutkimuskeskus) 2. Luonto- ja maisemakartoitukset alustavilla maakuntakaavan 2040 maa-ainesten ja kalliokiviainesten ottoalueilla (Pirkanmaan liitto) 3. POSKI-hankkeen loppuraportti (Pirkanmaan liitto)
Jalankulkijoille ajoradan, pyörätien tai raitiotien ylittämiseen tarkoitettu, liikennemerkillä tai tiemerkinnällä osoitettu tien osa. Tietoa syntyy suunnittelussa, rakentamisessa ja kunnossapidossa. ELY:t vastaavat tiedon ylläpidosta. Kohdeluokka on versioituva. Tieto kattaa tiet ja rampit.
Helsingin kaupungin kantakartta on sijainniltaan tarkin paikkatietoaineisto Helsingin kaupungin alueelta. Kantakartta sisältää maastoa, rakennettua ympäristöä ja kiinteistöjaotusta kuvaavia tietoja. Aineisto on tuotettu ilmakuvauksien, maastomittauksien ja kiinteistötoimitusten sekä rakennuslupakäsittelyn toimenpiteiden kautta. Päivitys ja ylläpito jatkuvaa. Aineisto sisältää kiinteistöt, rakennukset, liikenneväylät, johtotiedot, nimistöt ja tunnisteet, aluejaotukset, vesistöt, korkeustiedot, maa- ja kasvipeitteen, runkopisteet sekä muut kohteet. Kantakartan pohjalta tuotetaan myös kaavojen pohjakartat. Aineisto on saatavilla WMS- ja WMTS-rajapintapalvelusta tasonimillä Kantakartta Kantakartta_harmaa Kantakartta_valkoinen Kantakartta_varillinen Kantakartta_rajat Kantakartan_maastotiedot Kantakartta_pohja Kantakartta_paakohteet
Aineistoa on ylläpidetty vuodesta 1920 lähtien, aluksi mittakaavassa 1:2 000, 1930-luvulta lähtien mittakaavassa 1:500.
Aineistossa on esitetty rataverkon tasakilometripisteet. Aineisto kattaa Väyläviraston omistamat rautatiet. Aineiston lähdejärjestelmä on Ratainfratietojen hallintajärjestelmän ratakohteiden hallintasovellus (RATKO). Aineisto päivitetään Ratkosta kolme kertaa viikossa.
Aineisto pohjautuu ratainfratietojen hallintajärjestelmän aineistoon.
Rovaniemen kaupungin ylläpitämä sijaintitarkka kaavan pohjakartta-aineisto, maastoa, rakennettua ympäristöä ja kiinteistöjaotusta kuvaavia tietoja. Aineisto tuotettu ilmakuvakartoituksella. Aineistoa ylläpidetään jatkuvasti.
Rovaniemen kantakartta-aineisto on tehty n. v. 1985-2010 välisenä aikana. Entisen kaupungin alueet ovat mittausluokassa 1 ja muut alueet mittausluokka 2. Kunnat yhdistyivät v. 2006
Kaiteet ovat turvallisuus- ja suojarakenteita, joiden tarkoitus on estää ajoneuvon tms. suistuminen ajoradalta. Tievelhossa hallitaan valtion omistamien kaiteiden rakenteellisia ja toiminnallisia ominaisuustietoja sekä niihin liittyviä kunto-, toimenpide- ja hallinnollisia tietoja. Siltakaiteiden Master-järjestelmä on Taitorakennerekisteri. Taitorakennereksiterissä ylläpidettäviä kaidetyyppejä ovat (näihin liittyviä kunto- ja vaurio ja toimenpidetietoja hallitaan myös Taitorakennerekisterissä): Teräsrakenteinen siltakaide (kt13) ja Betonirakenteinen siltakaide (kt14). JKPP -korotusosat voidaan ilmoittaa "Tehtävä" -ominaisuuden koodilla "Kävely ja pyörätie korotusosa" Tieto päivittyy Tievelhoon jatkuvasti. Tietoa syntyy maanteiden hoitourakoista, investointihankkeista sekä muista pääasiallisesti ELY:jen teettämistä erillisinventoinneista. Kohdeluokka on versioituva. Tieto kattaa kaikki valtion omistamat tai hoidossa olevat kaiteet viedään Velhoon riippumatta millä väylätyypillä kaide sijaitsee. Liittyvät ohjeet: https://ava.vaylapilvi.fi/ava/Julkaisut/Vaylavirasto/vo_2023-20_tiekaiteiden_suunnittelu_17.3.2023_web.pdf
Auringon säteilyenergia katoille Tampereella
KUVAUS: Tampereen kaupungin auringosta saatava säteilyenergia, aurinkoenergian tuotannolle sopivat sijainnit sekä sähkön- ja lämmön tuotantopotentiaali (MWh/vuosi) rakennuksittain. Aineisto koostuu kolmesta tasosta: 1) auringon säteilyenergia katoille, kWh/m2/vuosi (tiff), 2) aurinkoenergian tuotannolle sopiva ala katoilla 3) pinta-ala (m2) sekä aurinkolämmön ja sähkön tuotantopotentiaali (kWh/a) rakennuksittain. Aurinkoenergia-analyysissä selvitetyt aurinkoenergian tuotantopotentiaalit on laskettu olemassa olevien rakennusten kattopinnoilta. Menetelmä huomioi suoran säteilyn lisäksi diffuusin ja siroavan säteilyn, pilvisyyden, ilmankosteuden, lämpötilan, ympäristön varjostukset(puut, kasvillisuus, muut rakennukset) sekä katon omien rakenteiden varjostukset ja kattojen kaltevuudet. Aurinkoenergiapotentiaaliselvityksen aineisto tuotettiin jokaisesta saatavilla olleista rakennusten kattopinnoista yhden neliömetrin tarkkuudella. Käytetty lähdeaineisto on tuotettu alueellisesti vuosina 2008 - 2014, joten analyysi sisältää vähintään kaikki ennen vuotta 2008 rakennetut rakennukset. Kattopinta-alat on aurinkoenergian tuottavuutensa perusteella jaettu kolmeen luokkaan: hyvä (aurinkosäteily >900 kWh/m2/a), tyydyttävä (aurinkosäteily 750-900 kWh/m2/a) ja välttävä (aurinkosäteily <750kWh/m2/a). Sähkön vuosituoton potentiaalia laskettaessa on oletettu aurinkopaneelien hyötysuhteeksi 15 % ja niiden olevan asennettu katon suuntaisesti myös tasakatoilla. Aurinkolämmön hyötysuhteeksi on oletettu 40 %. Aurinkoenergian tuotantopotentiaalin selvittävässä menetelmässä käytettiin parhaita saatavilla olevia aineistoja: Maanmittauslaitoksen laserkeilausaineistoja, Ilmatieteenlaitoksen säädata-aineistoja sekä kaupunkien ja kuntien rakennus- ja kiinteistörekisterin aineistoja. Laserkeilausaineiston tuottamisen jälkeen rakennetut rakennukset näkyvät tuotetuissa kartoissa rakennuspolygoneina, jotka sisältävät vain maanpinnan ja kasvillisuuden. Puuttuvat rakennukset tunnistaa kartasta vain ympäröivää rakennuskantaa merkittävästi huonommasta aurinkoenergiapotentiaalista. Huonompi potentiaali johtuu ympäröivän maaston, rakennusten ja kasvillisuuden aiheuttamista merkittävistä varjostumista. Aurinkoenergia-analyysi toteutettiin pahimman skenaarion menetelmällä, joka tuottaa kullekin kattopinnan pikselille vähimmäissäteilyarvon. Mikäli jollekin kattopinnan pinta-alayksikölle osuu useampi kuin 1 laserpiste, on analyysiin valittu näistä pisteistä pienimmän arvon saanut. Menetelmällä pystytään eliminoimaan mm. kattopinnan yläpuolelle sijoittuvat kasvillisuuspisteet, kuten kattojen ylle lankeavat puustot ja oksistot. Tarkastelussa jokaiselle rakennukselle laskettiin luotettavuusluku. Luotettavuusluku kertoo, montako laserkeilauspistettä kunkin rakennuksen kattopinnalla osuu ja kuinka raskaasti kattopintaa on jouduttu mallintamaan matemaattisin menetelmin, mikä tuottaa epävarmuutta aurinkoenergia-analyysiin. Luotettavuusluku ilmoitetaan laserkeilauspisteiden peittoalueen ja katon kokonaispinta-alan suhdelukuna. Luotettavuusluku ilmaistaan siten asteikolla 0…100%. Luotettavuusluvun lisäksi kullekin rakennukselle määritettiin soveltuvuusluku. Soveltuvuusluku kuvaa rakennuksen kattopinnan soveltuvuutta aurinkoenergian tuotantoon. Soveltuvuusluku ilmaisee aurinkoenergian tuotantoon soveltuvan kattopinta-alan katon kokonaispinta-alan suhteen. Tuotetun aurinkoenergia-analyysin perusteella selvitettiin kunkin kunnan jokaisen rakennuksen aurinkoenergian vuosi- ja kuukausitason tuotantopotentiaali (kWh/rakennus) eriteltynä aurinkosähköksi ja -lämmöksi. Aurinkoenergian tuotantopotentiaali on visualisoitu kahteen karttaan, aurinkoenergiakarttaan ja soveltuvuuskarttaan. Aurinkoenergiakartta sisältää tiedon kattopinnalla tulevan auringon määrästä kattopinta-alayksikköä kohden. Kartta sisältää legendan, jossa kullekin kattopinnan aurinkoenergian määrää kuvaavalle värisävylle on osoitettu vuosittaisen aurinkoenergian määrä, jonka yksikkö on kWh/a. Karttaa luetaan seuraavasti: mitä kirkkaampi väri (keltainen) kattopinnalla on, sitä enemmän aurinkoenergiaa kattopinnalla voi tuottaa. Tummempi väri (punainen) puolestaan indikoi aurinkoenergian tuotannolle epäsuotuisista varjostuksista tai muista tuotantoon vaikuttavista tekijöistä. KATTAVUUS: Tampere PÄIVITYS ja YLLÄPITOSOVELLUS: Kyseessä on kerta-aineisto. KOORDINAATTIJÄRJESTELMÄ: Aineisto tallennetaan ETRS-GK24 (EPSG:3878) tasokoordinaattijärjestelmässä. GEOMETRIA: Aineistosta on sekä pistemuotoinen että aluemainen versio SAATAVUUS: Aineisto on saatavilla WFS- ja WMS-rajapinnoilta ja kaupungin datapalvelussa, ja katsottavissa Oskari-karttapalvelussa. Aineisto on tallennettu PostgreSQL/PostGIS-tietokantaan JULKISUUS ja TIETOSUOJA: Aineisto on julkinen. KENTÄT: tunnari: Analyysissä käytetty sisäinen tunniste: M4211D4_1 kwh_vuosi: Aurinkoenergian tuotantopotentiaali vuodessa esim "67352.45880000001" kwh_vuosi_sahko: Aurinkosähkön tuotantopotentiaali (kWh/rakennus) esim. "10102.868820000002" kwh_vuosi_lampo: Aurinkolämmön tuotantopotentiaali (kWh/rakennus) esim. "26940.983520000005" soveltuvuus: Soveltuvuusluku kuvaa rakennuksen kattopinnan soveltuvuutta aurinkoenergian tuotantoon. Soveltuvuusluku ilmaisee aurinkoenergian tuotantoon soveltuvan kattopinta-alan ja katon kokonaispinta-alan suhteen. Arvona esimerkiksi "18/120.0" luotettavuus: Luotettavuusluku kertoo, montako laserkeilauspistettä kunkin rakennuksen kattopinnalla osuu ja kuinka raskaasti kattopintaa on jouduttu mallintamaan matemaattisin menetelmin, mikä tuottaa epävarmuutta aurinkoenergia-analyysiin. Luotettavuusluku ilmoitetaan laserkeilauspisteiden peittoalueen ja katon kokonaispinta-alan suhdelukuna. Luotettavuusluku ilmaistaan asteikolla 0…100% desimaalilukuna esim. "0.4666666666666667" piste_x: X-koordinaatipiste: "319440.5" piste_y: Y-koordinaattipiste: "6822004.5" kiinteisto: Kiinteistötunnus esim. "22836740002" rakennustu: Pysyvä rakennustunnus esim. "837-228-3674-2-4" pys_rak_nr: Pysyvä rakennusnumero esim. "24672" pys_rak__1: 1026406645 valmistumi: Rakennuksen valmistumisvuosi esim. "1977-01-01". AINEISTOSTA VASTAAVA TAHO: Tampereen kaupunki, Maankäytön suunnittelu sekä Ilmasto- ja ympäristöpolitiikka
Käytetty lähdeaineisto on tuotettu alueellisesti vuosina 2008 - 2014, joten analyysi sisältää vähintään kaikki ennen vuotta 2008 rakennetut rakennukset. Aineistoa ei päivitetä.
Rautatieverkon runkomelun riskivyöhykkeet
Karttatasolla esitetyt riskivyöhykkeet perustuvat Tampereen kaupungin rautatieverkon tärinä- ja runkomelutarkasteluun vuodelta 2022. Projektissa tarkasteltiin Tampereen kaupungin sisällä olevien rautateiden linjausten tärinä- ja runkomeluriskit perustuen VTT:n ohjeissa esitettyihin laskennallisiin arvioihin. Laskennoissa huomioitiin maaperä, radan rakenteet, rakennuskanta sekä kaluston maksiminopeus ja maksimikuorma. Laskennan perusteella rautatien linjauksen ympärille muodostettiin riskivyöhykkeet. RUNKOMELU Runkomelun arviointi on tehty vuoden 2008 VTT:n tiedotteen 2468 ”Maaliikenteen aiheuttaman runkomelun arviointi” mukaisesti arviointitasolla 2. Rautatien ympäristö on jaettu kahteen alueeseen laskennallisen asumismukavuutta haittaavan runkomelun mukaisesti. Riskialue 1 on esitetty aineistossa punaisella värillä ja riskialue 2 on esitetty aineistossa keltaisella värillä. KATTAVUUS: Tampereen kaupunki PÄIVITYS: Poikkileikkaus. Päivitetään tarvittaessa. YLLÄPITOSOVELLUS: Tampereen kaupungin tiedostopalvelin ja postgres KOORDINAATTIJÄRJESTELMÄ: Aineisto tallennetaan ETRS-GK24 (EPSG:3878) GEOMETRIA: vektori SAATAVUUS: julkinen aineisto TIETOSUOJA: - KENTÄT: - AINEISTOSTA VASTAAVA TAHO: Tampereen kaupunki, asemakaavoitus
--- Tietoa aineiston prosessointihistoriasta ja laadusta ---
Kalliokiviainestutkimukset Pirkanmaalla, Pirkanmaan POSKI-hanke, Työraportti (pdf)
Kalliokiviainestutkimukset Pirkanmaalla LIITTEET Pirkanmaan POSKI-hanke
Karttataso Oskari-karttapalvelussa, aluemainen aineisto
Tampereen rakennusten kattopintojen aurinkoenergian tuotantopotentiaali kaupungin dataportaalissa
Geologian tutkimuskeskus ja Pirkanmaan liitto
Helsingin kaupunki, kaupunkimittauspalvelut
Luken LajienLevinneisyys WFS on rajapintapalvelu, jonka kautta on saatavilla karttatasot Kalavarojen arviointi (taloudellisesti tärkeiden kalalajien sekä rapujen esiintymisalueet) sekä Seurantatiedot riistakannoista. Aineistoja hallinnoi Luonnonvarakeskus. Palvelun käyttö on maksutonta eikä vaadi autentikointia eli tunnistautumista käyttäjätunnuksen ja salasanan avulla.
Nimeä-EiMuutoksia 4.0 Kansainvälinen (CC BY-ND 4.0)
Aineisto sisältää syvyysalueet, syvyyskäyrät ja yksittäiset syvyyspisteet (syvyysluvut). Suluissa tason tekninen nimi. Syvyysalueet (DepthArea_A) Syvyyskäyrät (DepthContour_L) Syvyyspisteet (Sounding_P)
Aineisto syntyy, kun merenmittauksista saatua tiheää aineistoa yleistetään ja muodostetaan syvyyskäyrät sekä valitaan syvyyspisteet, jotka esitetään merikarttatuotteilla.
Kalastusrajoituspalvelun avoin data on WMS ja WFS -rajapintapalvelu, jonka kautta on saatavilla seuraavat karttatasot (suluissa tekninen nimi): kalastusrajoitus (avoin:kalastusrajoitus) Palvelu perustuu Maa- ja metsätalousministeriön kalastusrajoitus -aineistoon. Aineistoa hallinnoi Maa- ja metsätalousministeriö yhdessä ELY-keskusten kanssa. Aineisto sisältää alueet, jotka ovat yleiskalastusoikeuksien ulkopuolella. Aineistosta löytyy vesialueet, joissa ongintaa, pilkintää ja viehekalastusta on rajoitettu kalastuslain ja ELY-keskusten päätösten nojalla. Aineiston rajoitusalueet eivät ole oikeudellisesti sitovia. Viranomainen on merkinnyt aineistoon nykytiedon pohjalta vaelluskalavesistöt. Aineistosta löytyy myös palveluun merkityt luonnonsuojelulain mukaiset kalastuskieltoalueet, vaelluskalavesistöjen muut kalastusrajoitukset ja ELY-keskusten uuden kalastuslain mukaiset kalastusta rajoittavat päätökset sekä yleisistä säädöksistä poikkeavat rauhoitusajat ja pyyntimitat. Kalastusrajoituspalvelun aineisto on kohdennettu yleiskalastusoikeuksilla kalastaville, ja siksi aineisto ei sisällä yksityisvesien kalastusoikeuden haltijan asettamia sääntöjä, joiden on tarkoitus selvitä luvanmyynnin yhteydessä. Palvelussa esitetyt kalastusrajoitusalueet eivät ole oikeudellisesti sitovia. Maa- ja metsätalousministeriö pyrkii tarjoamaan palvelussa virheetöntä tietoa keskeytyksettä. Käyttäjä käyttää palvelua ja sen sisältämiä tietoja omalla vastuullaan eikä maa- ja metsätalousministeriö vastaa mistään välittömistä tai välillisistä vahingoista, jotka aiheutuvat esimerkiksi palvelun tai sen sisältämän aineiston virheistä, puutteista, aineiston käyttämisestä, kolmannen osapuolen vaatimuksista, toimintakatkoksista, aineiston sisällön muuttamisesta tai järjestelmän ylläpidon lopettamisesta tai siitä, että palvelu ei toimi tai että se ei sovi tiettyyn tarkoitukseen. Aineisto on julkaistu myös kalasturajoitus.fi -verkkopalvelussa. Palvelun käyttö on maksutonta ei vaadi autentikointia eli tunnistautumista käyttäjätunnuksen ja salasanan avulla
Aluesuunnittelun, rajoitusten ja sääntelyn piiriin kuuluvat alueet ja raportointiyksiköt
Yleishyödylliset ja muut julkiset palvelut