Paikkatietohakemisto
Paikkatietohakemisto (Paikkatietohakemisto)
Continents, countries, sea regions of the world.
NLS-FI INSPIRE Download Service (WFS) for Cadastral Parcels
NLS-FI INSPIRE Download Service (WFS) for Cadastral Parcels Theme is an INSPIRE compliant direct access Web Feature Service. It contains the following INSPIRE feature types: BasicPropertyUnit, CadastralParcel, CadastralBoundary. The service is based on the NLS-FI INSPIRE Cadastral Parcels dataset. The dataset is administrated by the National Land Survey of Finland.
Attribution 4.0 International (CC BY 4.0)
Maatalousmaalla sijaitseva maisemapiirre 2025
Ehdollisuus tarkoittaa perusvaatimuksia, joiden noudattaminen on viljelijätukien ehtona. Ehdollisuuden vaatimukset muodostavat perustason, joiden noudattamisesta et saa erikseen tukea. Tukia myönnetään vain toiminnasta, joka ylittää ehdollisuuden vaatimukset. Ehdollisuus koostuu viljelyyn liittyvistä hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimuksista, lakisääteisistä hoitovaatimuksista ja sosiaalisesta ehdollisuudesta. Lakisääteiset hoitovaatimukset liittyvät ympäristöasioihin, kansanterveyteen eli elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuuteen, kasvien terveyteen sekä eläinten terveyteen ja hyvinvointiin. Kaikki ehdollisuuden vaatimukset kuvataan tässä oppaassa. Kun haet viljelijätukia, sitoudut noudattamaan ehdollisuuden vaatimuksia. Maisemapiirre voi olla puu, puuryhmä, siirtolohkare tai muu vastaava luonnonmuodostuma, joka on suojeltu sen kauneuden, harvinaisuuden, maisemallisen merkityksen, tieteellisen arvon tai muun vastaavan syyn vuoksi. Ehdollisuuden mukaiset maisemapiirteet ovat kohteita, jotka on suojeltu luonnonsuojelulain (9/2023) 95§:n perusteella ja sijaitsevat peruslohkon sisällä, peruslohkon pientareella tai toisiinsa rajoittuvien peruslohkojen välisellä alueella. Suojellut kohteet on aina säilytettävä, eikä niitä saa vahingoittaa tai poistaa. Jos suojeltu maisemapiirre on enintään 0,2 hehtaarin alalla, se voidaan sisällyttää mukaan peruslohkon pinta-alaan. Jos haluat suojellun kohteen mukaan tukikelpoiseen pinta-alaan, ilmoita kohteet Ruokaviraston lomakkeella 442 peltotukien haun yhteydessä. Maisemapiirteen ala tulee osaksi peruslohkon tukikelpoista alaa vasta ilmoituksen jättämistä seuraavana vuonna. Kuka tekee kohteiden suojelupäätökset? Jos suojeltava kohde sijaitsee yksityisen henkilön maalla, kohteen suojelupäätöksen tekee kunnan ympäristönsuojeluviranomainen. Kunta huolehtii tällöin myös kohteen merkitsemisestä maastoon. Yksityisen henkilön maalla suojelu tehdään vain maanomistajan hakemuksesta tai suostumuksesta. Kunta voi omistajan hakemuksesta tai ELY-keskuksen esityksestä lakkauttaa maisemapiirteen suojelemisen, jos maisemapiirteen suojelulle ei ole enää perusteita tai jos rauhoitus estää yleisen edun kannalta merkittävän hankkeen tai suunnitelman toteuttamisen. Hakemuksesta on hankittava ELY-keskuksen lausunto. Jos asia on tullut vireille ELY-keskuksen esityksestä, alueen omistajalle on varattava tilaisuus tulla kuulluksi. Lisätietoa: https://www.ruokavirasto.fi/tuet/maatalous/perusehdot/ehdollisuus/ehdollisuuden-opas/ehdollisuuden-opas-2025/
Aineisto julkaistaan vuosittain, julkaisuajankohta on seuraavan vuoden huhtikuussa.
EMODnet Seabed substrate 1:1 500 – Europe
The EMODnet (European Marine Observation and Data network) Geology project collects and harmonizes marine geological data from the European sea areas to support decision making and sustainable marine spatial planning. The partnership includes 39 marine organizations from 30 countries. The partners, mainly from the marine departments of the geological surveys of Europe (through the Association of European Geological Surveys-EuroGeoSurveys), have assembled marine geological information at various scales from all European sea areas (e.g. the White Sea, Baltic Sea, Barents Sea, the Iberian Coast, and the Mediterranean Sea within EU waters). This dataset includes EMODnet seabed substrate maps at a scale of 1:1 500 from the European marine areas. Traditionally, European countries have conducted their marine geological surveys according to their own national standards and classified substrates on the grounds of their national classification schemes. These national classifications are harmonised into a shared EMODnet schema using Folk's sediment triangle with a hierarchy of 16, 7 and 5 substrate classes. The data describes the seabed substrate from the uppermost 30 cm of the sediment column. Further information about the EMODnet Geology project is available on the portal (http://www.emodnet-geology.eu/).
Copyright: European Community, represented by the European Commission. The holders of the intellectual property rights (IPR) to the data, which existed prior to the Contract being entered into, are the EMODNET-Geology partners. These national classifications are harmonised into a shared EMODnet schema using Folk's sediment triangle with a hierarchy of 16, 7 and 5 substrate classes. The data describes the seabed substrate from the uppermost 30 cm of the sediment column. The harmonised data has been assembled and in cases also generalised into the target scale. The restricted areas have been removed from the material. Further information about the EMODnet Geology project is available on the portal (http://www.emodnet-geology.eu/).
Maatalousmaalla tarkoitetaan pellon (AL), pysyvän nurmen (PG) ja pysyvien kasvien (PC) alaa. Pelto on kasvien tuotantoa varten viljeltyä maata tai viljelyyn käytettävissä olevaa kesantomaata. Pysyvä nurmi Pysyvää nurmea on ala, jota käytetään yli 5 vuotta samalla paikalla olleiden heinäkasvien tai muiden nurmirehukasvien kasvattamiseen joko itseuudistuvasti tai kylvämällä. Pysyvä nurmi voi olla maankäyttölajiltaan peltoa tai luonnonlaidunta ja -niittyä. Pysyvällä nurmella saa kasvaa hajanaisesti enintään 50 puuta hehtaarilla. Puuksi katsotaan vähintään neljän metrin korkuiset yksi- tai monirunkoiset puut ja puumaiset pensaat. Myös kaiken kokoiset katajat katsotaan puiksi. Tuulensuojaistutusten puita ei oteta huomioon puiden määrässä. Alalla saa kasvaa tuotantoeläinten ravinnoksi soveltuvia lehtipensaita ja lehtipuiden taimia, jos niitä on alle puolet tukikelpoisen kasvulohkon pinta-alasta. Yli puolella (50 %) kasvulohkon pinta-alasta on oltava heinä- ja nurmirehukasveja. Vaatimus koskee myös niitä pysyvän nurmen lohkoja, joilla on puita tai lehtipensaita tai molempia. Pysyvät kasvit Pysyvillä kasveilla tarkoitetaan viljelykiertoon kuulumattomia kasveja, joita kasvatetaan vähintään 5 vuoden ajan ja joista saadaan toistuvaa satoa. Näitä kasveja ovat esimerkiksi hedelmäpuut, marjapensaat ja koristekasvit. Lisätietoa: https://www.ruokavirasto.fi/tuet/maatalous/hakuoppaat-ja-ohjeet-viljelijoille/peltotukien-hakuopas/peltotukien-hakuopas-2025/
Kasvulohkot ovat vuosikohtainen aineisto, joka sisältää vuosittaisella tukihakemuksilla olevat kasvulohkot. Kasvulohkolla tarkoitetaan yhteen peruslohkoon kuuluvaa yhtenäistä aluetta, jossa kasvatetaan yhtä kasvilajia, useamman kasvilajin seosta tai jota kesannoidaan tai joka on erityiskäytössä. Yhdellä peruslohkolla voi olla yksi tai useampia kasvulohkoja. Kasvulohko voi kuulua vain yhteen peruslohkoon. Kasvulohkojen rajat ja samalla niiden pinta-alat voivat vaihdella peruslohkon sisällä vuosittain. Arvokkaiden tietoaineistojen (EU) 2023/138 määrittelyn tavoitteena on ollut varmistaa, että yhteiskunnallisesti potentiaalisimmat julkiset tiedot ovat uudelleen käytettävissä. Ruokavirastoa koskettaa teema paikkatieto: Viitelohkot ja Viljelylohkot Ruokavirasto lisää vuoden 2023 tiedoista alkaen ominaisuustietoja julkaistaviin aineistoihin seuraavasti: Paikkatietoa sisältävä kasvulohko - Luonnonmukainen tuotanto Aineistossa uusi kenttä LUOMUVILJELY: 1=kyllä tai 0=ei Lisätietoa: https://www.ruokavirasto.fi/tuet/maatalous/hakuoppaat-ja-ohjeet-viljelijoille/peltotukien-hakuopas/peltotukien-hakuopas-2025/
Kasvulohkot ovat vuosikohtainen aineisto, joka sisältää vuosittaisella tukihakemuksilla olevat kasvulohkot. Kasvulohkolla tarkoitetaan yhteen peruslohkoon kuuluvaa yhtenäistä aluetta, jossa kasvatetaan yhtä kasvilajia, useamman kasvilajin seosta tai jota kesannoidaan tai joka on erityiskäytössä. Yhdellä peruslohkolla voi olla yksi tai useampia kasvulohkoja. Kasvulohko voi kuulua vain yhteen peruslohkoon. Kasvulohkojen rajat ja samalla niiden pinta-alat voivat vaihdella peruslohkon sisällä vuosittain. Arvokkaiden tietoaineistojen (EU) 2023/138 määrittelyn tavoitteena on ollut varmistaa, että yhteiskunnallisesti potentiaalisimmat julkiset tiedot ovat uudelleen käytettävissä. Ruokavirastoa koskettaa teema paikkatieto: Viitelohkot ja Viljelylohkot Ruokavirasto lisää vuoden 2023 tiedoista alkaen ominaisuustietoja julkaistaviin aineistoihin seuraavasti: Paikkatietoa sisältävä kasvulohko - Luonnonmukainen tuotanto Aineistossa uusi kenttä LUOMUVILJELY: 1=kyllä tai 0=ei Lisätietoa: https://www.ruokavirasto.fi/tuet/maatalous/oppaat/hakuoppaat/hakuoppaat/peltotukien-hakuopas/peltotukien-hakuopas-2023/
Ruokavirasto - INSPIRE WMS on WMS-rajapintapalvelu, jonka kautta on saatavilla maanpeite ja maankäyttö karttatasoja. Palvelu perustuu yhdennetyn tukien valvonta- ja hallinnointijärjestelmän (IACS) ja peltolohkorekisterin (LPIS) tietoja sisältävään aineistoon. Aineistoja hallinnoi Ruokavirasto. Palvelun käyttö on maksutonta eikä vaadi autentikointia.
This assessment was part of project Baltic ForBio funded by the Interreg Baltic Sea Region Programme (https://www.slu.se/en/departments/forest-economics/forskning/research-projects/baltic-forbio/). The project was carried out in 2017-2020. The harvesting potentials in Finland were calculated for the following assortments: • Stemwood for energy from 1st thinnings, pine • Stemwood for energy from 1st thinnings, spruce • Stemwood for energy from 1st thinnings, broadleaved • Stemwood for energy from 1st thinnings (smaller than pulpwood-sized trees), pine • Stemwood for energy from 1st thinnings (smaller than pulpwood-sized trees), spruce • Stemwood for energy from 1st thinnings (smaller than pulpwood-sized trees), broadleaved • Logging residues, pine • Logging residues, spruce • Logging residues, deciduos • Stumps, pine • Stumps, spruce. 1.1 Decision support system used in assessment Regional energywood potentials were calculated with MELA forest planning tool (Siitonen et al. 1996; Hirvelä et al. 2017). 1.2 References and further reading Anttila P., Muinonen E., Laitila J. 2013. Nostoalueen kannoista jää viidennes maahan. [One fifth of the stumps on a stump harvesting area stays in the ground]. BioEnergia 3: 10–11. Anttila P., Nivala V., Salminen O., Hurskainen M., Kärki J., Lindroos T.J. & Asikainen A. 2018. Re-gional balance of forest chip supply and demand in Finland in 2030. Silva Fennica vol. 52 no. 2 article id 9902. 20 p. https://doi.org/10.14214/sf.9902 Hakkila, P. 1978. Pienpuun korjuu polttoaineeksi. Summary: Harvesting small-sized wood for fuel. Folia Forestalia 342. 38 p. Hirvelä, H., Härkönen, K., Lempinen, R., Salminen, O. 2017. MELA2016 Reference Manual. Natural Resources Institute Finland (Luke). 547 p. Hynynen, J., Ojansuu, R., Hökkä, H., Siipilehto, J., Salminen, H. & Haapala, P. 2002. Models for predicting stand development in MELA System. Metsäntutkimuslaitoksen tiedonantoja 835. 116 p. Koistinen A., Luiro J., Vanhatalo K. 2016. Metsänhoidon suositukset energiapuun korjuuseen, työopas. [Guidelines for sustainable harvesting of energy wood]. Metsäkustannus Oy, Helsinki. ISBN 978-952-5632-35-4. 74 p. Mäkisara, K., Katila, M., Peräsaari, J. 2019: The Multi-Source National Forest Inventory of Finland - methods and results 2015. Muinonen E., Anttila P., Heinonen J., Mustonen J. 2013. Estimating the bioenergy potential of forest chips from final fellings in Central Finland based on biomass maps and spatially explicit constraints. Silva Fennica 47(4) article 1022. https://doi.org/10.14214/sf.1022. Natural Resources Institute Finland. 2019. Industrial roundwood removals by region. Available at: http://stat.luke.fi/en/industrial-roundwood-removals-by-region. Accessed 22 Nov 2019. Ruotsalainen, M. 2007. Hyvän metsänhoidon suositukset turvemaille. Metsätalouden kehittämiskeskus Tapio julkaisusarja 26. Metsäkustannus Oy, Helsinki. 51 p. ISBN 978-952-5694-16-1, ISSN 1239-6117. Siitonen M, Härkönen K, Hirvelä H, Jämsä J, Kilpeläinen H, Salminen O et al. 1996. MELA Handbook. 622. 951-40-1543-6. Äijälä, O., Kuusinen, M. & Koistinen, A. (eds.). 2010. Hyvän metsänhoidon suositukset: energiapuun korjuu ja kasvatus. Metsätalouden kehittämiskeskus Tapion julkaisusarja 30. 56 p. ISBN 978-952-5694-59-8, ISSN 1239-6117. Äijälä, O., Koistinen, A., Sved, J., Vanhatalo, K. & Väisänen, P. (eds). 2014. Metsänhoidon suositukset. Metsätalouden kehittämiskeskus Tapion julkaisuja. 180 p. ISBN 978-952-6612-32-4. 2. Output considered in assessment Valid for scenario: Maximum sustainable removal Main output ☒Small-diameter trees ☒Stemwood for energy ☒Logging residues ☒Stumps ☐Bark ☐Pulpwood ☐Saw logs Additional information Stemwood for energy from 1st thinnings. Part of this potential consists of trees smaller than pulpwood size. This part is reported as Small-diameter trees. Forecast period for the biomass supply assessment Start year: 2015 End year: 2044 Results presented for period 2025-2034 3. Description of scenarios included in the assessments Maximum sustainable removal The maximum sustainable removal is defined by maximizing the net present value with 4% discount rate subject to non-declining periodic total roundwood removals, energy wood removals and net incomes, further the saw log removals have to remain at least at the level of the first period. There are no sustainability constraints concerning tree species, cutting methods, age classes or the growth/drain -ratio in order to efficiently utilize the dynamics of forest structure. Energy wood removal can consist of stems, cutting residues, stumps and roots. According to the scenario the total annual harvesting potential of industrial roundwood is 80.7 mill. m3 (over bark) for period 2025-2034. In 2018 removals of industrial roundwood in Finland totaled 68.9 mill. m3 (Natural Resources… 2019). 4. Forest data characteristics Level of detail on forest description ☒High ☐Medium ☐Low NFI data with many and detailed variables down to tree parts. Sample plot based ☒Yes ☐No NFI sample plot data from 2013-2017. Stand based ☐Yes ☒No Grid based ☒Yes ☐No Multi-Source NFI data from 2015 (Mäkisara et al. 2019) utilized when distributing regional potentials to 1 km2 resolution. 5. Forest available for wood supply: Total forest area defined as in: FAO. 2012. FRA 2015, Terms and Definitions. Forest Resources Assessment Working Paper 180. 36 p. Available at: http://www.fao.org/3/ap862e/ap862e00.pdf. Forest and scrub land 22 812 000 ha Forest land 20 278 000 ha and scrub land 2 534 000 ha Forest area not available for wood supply Forest and scrub land 2 979 000 ha Forest land 1 849 000 ha and scrub land 1 130 000 ha Partly available for wood supply Forest and scrub land 2 553 000 ha (includes in FAWS, below) Forest land 1 149 000 ha and scrub land 1 404 000 ha. Forest Available for wood supply (FAWS) Forest and scrub land 19 833 000 ha Forest land 18 429 000 ha and scrub land 1 404 000 ha In MELA calculations all the scrub land belonging to the FAWS belongs to the category “Partly available for wood supply”, but there are no logging events on scrub land regardless or the category. 6. Temporal allocation of fellings Valid for scenario: Maximum sustainable removal Allocation method ☐Optimization based without even flow constraints ☒Optimization based with even flow constraints ☐Rule based with no harvest target ☐Rule based with static harvest target ☐Rule based with dynamic harvest target See item 3 above (max NPV with 4 % discount rate). 7. Forest management Valid for scenario: Maximum sustainable removal Representation of forest management ☐Rule based ☒Optimization ☐Implicit Treatments, among of the optimization makes the selections, are based on management guidelines (e.g. Äijälä etc 2014) 7.2 General assumptions on forest management Valid for scenario: Maximum sustainable removal ☒Complies with current legal requirements ☐Complies with certification ☒Represents current practices ☐None of the above ☐ No information available Forest management follows science-based guidelines of sustainable forest management (Ruotsalainen 2007, Äijälä et al. 2010, Äijälä et al. 2014). 7.3 Detailed assumptions on natural processes and forest management Valid for scenario: Maximum sustainable removal Natural processes ☒Tree growth ☒Tree decay ☒Tree death ☐Other? Tree-level models (e.g. Hynynen et al., 2002). Silvicultural system ☒Even-aged ☐Uneven-aged Click here to enter text. Regeneration method ☒Artificial ☒Natural Regeneration species ☐Current distribution ☒Changed distribution Optimal distribution may differ from the current one. Genetically improved plant material ☐Yes ☒No Cleaning ☒Yes ☐No Thinning ☒Yes ☐No Fertilization ☐Yes ☒No 7.4 Detailed constraints on biomass supply Volume or area left on site at final felling ☒Yes ☐No 5 m3/ha retained trees are left in final fellings. Final fellings can be carried out only on FAWS with no restrictions for wood supply. Constraints for residues extraction ☒Yes ☐No ☐N/A Retention of 30% of logging residues onsite (Koistinen et al. 2016) Constraints for stump extraction ☒Yes ☐No ☐N/A Retention of 16–18% of stump biomass (Muinonen et al. 2013; Anttila et al. 2013) 8. External factors Valid for scenario: Maximum sustainable removal External factors besides forest management having effect on outcomes Economy ☐Yes ☒No Climate change ☐Yes ☒No Calamities ☐Yes ☒No Other external ☐Yes ☒No
Allocation to grid The results were calculated for 15 regions with MELA. Subsequently the results were distributed on a grid at 1 km × 1 km resolution by weighting with Multi-Source NFI biomasses as described by Anttila et al. (2018). All the assortments are given in solid cubic metres over bark.
Peltolohkorekisteri Peltolohkorekisteri on vuosittainen aineisto, joka sisältää vuosittaisella tukihakemuksella olevat peruslohkot. Peruslohkolla tarkoitetaan yksittäisen hakijan (pl. yhteiskäyttölohkot) viljelemää ja hänen omistuksessaan tai hallinnassaan olevaa maantieteellisesti yhtenäistä viljelyaluetta, jota rajoittaa kunnan raja, omistusoikeuden raja, tuki- tai sopimusalueen raja, vesistö, piiri- tai valtaoja, tie, metsä tai muu vastaava raja. Tuenhakijan omistuksessa oleva maantieteellisesti, korvauskelpoisuudeltaan ja maankäyttölajiltaan yhtenäinen alue on yksi peruslohko, vaikka se muodostuisi useasta hakijan omistuksessa olevasta erillisestä rekisteritilasta. Lisätietoa: https://www.ruokavirasto.fi/globalassets/viljelijat/oppaat/hakuoppaat/viljelijatukien-hakuopas/hakuopas-2021/koko_viljelijatukien_hakuopas_2021.pdf
NLS-FI INSPIRE View Service for Administrative Units
NLS-FI INSPIRE View Service for Administrative Units Theme is an INSPIRE compliant Web Map Service. It contains the following harmonized INSPIRE map layers: AdministrativeUnit, AdministrativeBoundary, Baseline, TerritorialSea, ExclusiveEconomicZone, MaritimeBoundary.InternalWaters, MaritimeBoundary.TerritorialSea ,MaritimeBoundary.ExclusiveEconomicZone. The service is based on the NLS-FI INSPIRE Administrative Units dataset. The dataset is administrated by the National Land Survey of Finland.
NLS-FI INSPIRE Download Service (WFS) for Cadastral Parcels Theme
Ortokuvien ja korkeusmallien kyselypalvelu (WCS)
Ortokuvien ja korkeusmallien kyselypalvelun (WCS) kautta voit hakea rasterimuotoisia ortokuvia ja korkeusmalleja. Palvelussa voit poimia haluttuja paloja aineistoista omalla aluerajauksellasi. Ortokuvien osalta palvelu sisältää Maanmittauslaitoksen väri-, vääräväri- ja mustavalkoisia ortokuvia eri vuosilta. Korkeusmalli on 2 m korkeusmallia, joka on tuotettu laserkeilausaineiston pohjalta. Korkeusmallia pystyy hakemaan palvelusta myös karkeammilla kuin 2m resoluutioilla. Tarjolla ovat seuraavat resoluutiot: 2 m, 4 m, 8 m, 16 m, 32 m, 64 m, 128 m, 256 m ja 512 m. Ortokuvat ovat saatavilla palvelusta GeoTIFF-formaatissa ja korkeusmalli GeoTIFF- tai ASCII Grid -formaatissa. Palvelun käyttäminen edellyttää perehtyneisyyttä paikkatietorajapintojen ohjelmalliseen hyödyntämiseen. Yksittäisten latausten tekeminen onnistuu myös selaimella. Ladatut tiedostot saat auki ja voit jatkokäsitellä paikkatieto-ohjelmalla. Toistaiseksi palvelua ei pysty käyttämään esimerkiksi QGIS -ohjelmalla. Aineistot ovat Maanmittauslaitoksen avoimen tietoaineiston Nimeä CC 4.0 -lisenssin alaisia. Palvelu tarjotaan avoimena rajapintana, jonka käyttö on maksutonta. Käyttäjä tunnistetaan API-avaimella. Lue lisää Maanmittauslaitoksen avoimen rajapinnan käyttöehdoista ja API-avaimen luomisesta ja käyttämisestä. https://www.maanmittauslaitos.fi/rajapinnat/api-avaimen-ohje https://www.maanmittauslaitos.fi/ortokuvien-ja-korkeusmallien-kyselypalvelu
Maastotietokannan ja Maastokarttarasterisarjan (mittakaavataso 1:10 000) sisältämistä teemoista on koottu seitsemän Inspire-direktiivin edellyttämää teemakokonaisuutta eli Teemarasteria: hydrografia, korkeus, liikenneverkko, maankäyttö, maanpeite, paikannimet ja rakennukset. Näiden lisäksi Teemarasterit sisältävät myös kuntajaon, tienimet sekä karttalehtijaon omina teemoinaan. Teemarastereita ei ole toteutettu Inspire-direktiivissä määritellyn kuvaustekniikan mukaisesti. Ne tuotetaan myöhemmin. Tuote on avointa aineistoa.
Mainitse Lisenssinantajan nimi (Maanmittauslaitos), aineiston nimi ja ajankohta, jolloin Maanmittauslaitos on luovuttanut aineiston (esimerkiksi: sisältää Maanmittauslaitoksen Maastotietokannan 06/2014 aineistoa).
Teemarasterien lähtöaineistona käytetään maastotietokantaa. Ajantasaisuus vaihtelee kohteittain (kts.ylläpitotiedot).
Koko Suomen kattava 250 m x 250 m hilaruudukko. Tilastoruudukko sisältää Suomen kaikki ruudut. Ruudun sijaintireferenssinä on ruudun vasemman alanurkan koordinaatit. Jokaiselle ruudulle on tuotettu lisäksi identifiointitunnus (juokseva numerointi) kansallisen tavan mukaan ilmaistuna. Tilastoruudukko on 250 m x 250 m -ruuduittaisten tilastojen tilastotuotannon aluejako. Ruudukon käytön avuksi on muodostettu linkkitaulu alueluokituksiin: https://stat.fi/fi/palvelut/tilastodatapalvelut/paikkatietoaineistot/tilastointialueet/tilastoruudukko-250-m Tietoja käytettäessä on noudatettava yleisiä käyttöehtoja: https://stat.fi/fi/tietoa-meista/tutustu-tilastokeskukseen/lainsaadanto/kayttoehdot Aineiston latauslinkki löytyy alla olevan linkin takaa.
Tilastoruudukko 250 m x 250 m on tuotettu Tilastokeskuksessa. Ruudukko kattaa koko Suomen. Ruudun sijaintireferenssi on ruudun vasemman alanurkan koordinaatit. Koordinaattien perusteella ruudulle on laskettu kansallinen identifiointitunniste. Lisäksi ruudulle on muodostettu INSPIRE:n mukainen ruututunniste.
Kuntapohjaisia tilastointialueita ovat kunnat, seutukunnat, maakunnat, suuralueet, elinvoimakeskukset, hyvinvointialueet ja vaalipiirit. Työssäkäyntialueiden ylläpito on lopetettu 31.12.2023. Aluehallintovirastot (AVI) sekä elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset (ELY) lakkautettiin 31.12.2025. Kuntapohjaiset tilastointialueet vastaavat kyseisen tilastovuoden tilastoissa käytettyjä aluejakoja. Aineistosta julkaistaan sekä vuosiversiot että tuorein aluejakoaineisto ilman vuosimääritettä aineiston nimessä. Ilman vuosimääritettä käytettävä aineisto päivittyy automaattisesti. Tietoja käytettäessä on noudatettava yleisiä käyttöehtoja: https://stat.fi/fi/tietoa-meista/tutustu-tilastokeskukseen/lainsaadanto/kayttoehdot Aineistosta tarjotaan kansallisen version lisäksi INSPIRE-tietotuote.
Tilastointiyksiköiden kartta-aineistojen tuottamisen lähtöaineistona on ollut Maanmittauslaitoksen rantaviivalla leikatut hallinnolliset aluejaot 1:4 500 000 ja 1:1 000 000. Tilastokeskuksessa näistä on muodostettu kuntapohjaiset tilastointialueet: kunnat, seutukunnat, maakunnat, suuralueet, elinvoimakeskukset, hyvinvointialueet ja vaalipiirit. Työssäkäyntialueiden ylläpito lopetettiin 31.12.2023. AVI- ja ELY-alueet lakkautettiin 31.12.2025.
Maanmittauslaitoksen Maastotietokanta on koko Suomen kattava maastoa kuvaava aineisto. Sen tärkeimpiä kohderyhmiä ovat liikenneverkko, rakennukset ja rakenteet, hallintorajat, nimistö, maankäyttö, vedet ja korkeussuhteet. Maastotietokannan ajantasaistuksessa käytetään hyväksi ilmakuvia, keilausaineistoja ja muiden tiedon-tuottajien tuottamia aineistoja. Ajantasaistuksessa tehdään tiivistä yhteistyötä kuntien kanssa. Kohteiden luokituksen tarkkuutta parannetaan myös maastotarkistuksin. Maastotietokantaa käytetään muiden karttatuotteiden valmistukseen sekä erilaisissa optimoinneissa. Tuote on avointa aineistoa.
Maanmittauslaitoksella on tekijänoikeus ja muut immateriaalioikeudet Maastotietokantaan. Tuotteen ylläpidossa on käytetty kuntien aineistoja. Suomen ympäristökeskuksella ja Väylävirastolla on tekijänoikeus Maastotietokannan laadinnassa käytettyihin väylätietoihin. Lisäksi Suomen ympäristökeskuksella on tekijänoikeus Maastotietokannan laadinnassa käytettyihin syvyystietoihin. Tietoaineisto ei ole salassa pidettävä. Julkista saatavuutta ei ole rajoitettu INSPIRE-direktiivin nojalla. Mainitse Lisenssinantajan nimi (Maanmittauslaitos), aineiston nimi ja ajankohta, jolloin Maanmittauslaitos on luovuttanut aineiston (esimerkiksi: sisältää Maanmittauslaitoksen Maastotietokannan 06/2014 aineistoa).
Maastotietokanta on Maanmittauslaitoksen sijainniltaan tarkin valtakunnallinen maastoa kuvaava aineisto. Sen sijaintitietojen tarkkuus vastaa mittakaavaa 1:5 000 - 1:10 000. Maastotietojen laatumallissa kerrotaan, mistä tekijöistä numeeristen maastotietojen laatu muodostuu ja miten eri laatutekijöitä mitataan. Lisäksi laatumallissa annetaan laatuvaatimukset mm. maastotietojen sijaintitarkkuudelle, ajantasaisuudelle, kuvailevalle ominaisuustiedolle ja kattavuudelle. Laatuvaatimuksia ei aseteta geometria- ja topologiatiedoille. Maastotietokannan eri kohteilla on erilaiset sijaintitarkkuusvaatimukset, useimmilla rakennetuilla kohteilla tarkkuusvaatimus on 3 m. Maastotietokannan kohteiden sijaintitarkkuus on 95 %:n todennäköisyydellä laatumallissa määritellyn minimitarkkuuden mukainen. Maastotietokannassa ajantasaisuus vaihtelee kohteittain (ks. ylläpitotiedot). Kuvailevan tiedon (ominaisuustietojen) tarkkuus vaihtelee kohteittain. Kts. tarkemmat tiedot teemoittaisista kuvauksista. Kattavuuden suuruudella tarkoitetaan sellaisten kohteiden osuutta, jotka puuttuvat tietokannasta tai jotka ovat tietokannassa mutta niitä ei ole maastossa. Eri kohteilla on erilaiset kattavuusvaatimukset.
Digiroad on Väyläviraston vastuulla oleva valtakunnallinen aineistokokonaisuus, joka sisältää tieverkon keskilinjageometriat sekä liikenteeseen liittyviä ominaisuustietoja. Digiroad on kokoava tietojärjestelmä, johon kerätään aineistoa Väyläviraston Velho-tietojärjestelmästä, Maanmittauslaitoksen Maastotietokannasta, kuntien katutietojärjestelmistä sekä muutamien muiden viranomaisten tietojärjestelmistä (mm. Helsingin seudun liikenne HSL). Digiroadin tieverkon keskilinjageometria saadaan Maanmittauslaitoksen Maastotietokannasta. Se kattaa kaikki Suomen maantiet, kadut ja yksityistiet sekä Maastotietokannassa olevat kevyen liikenteen väylät ja ajopolut. Lisäksi tieverkossa on kuvattuna jonkin verran kuntien ja Väyläviraston toimittamaa tielinjageometriaa täydentävänä aineistona, joka ei ole Maanmittauslaitoksen ylläpitämää. Nämä linkit ovat eroteltavissa muusta geometriasta ylläpitäjätiedon avulla. Digiroadin liikkumisen suunnittelua palvelevia ominaisuustietoja ovat mm. tien toiminnallinen luokka, tieto liikennevirran suunnasta, teiden nimi- ja osoitetiedot, tie- ja katuverkon käyttörajoitukset (mm. suljettu yhteys, kääntymisrajoitus, paino-, korkeus-, pituus- ja leveysrajoitus) sekä tieverkon muut ominaisuustiedot (mm. nopeusrajoitus, leveys, päällystetieto, tasoristeykset). Digiroad-aineisto on ladattavissa Väyläviraston lataus- ja katselupalvelusta yhtenä pakettina. Poikkeuksen tästä muodostaa joukkoliikenteen pysäkki -tietolaji, joka on ladattavissa myös Digiroadin verkkosivuilta. Tarkemmat tiedot joukkoliikenteen pysäkki -aineiston osalta löytyvät alta ”Liittyvät resurssit” -kohdasta. Aineistot päivittyvät rajapinnassa joka viikko ja Väyläviraston aineistopalvelussa noin 4 kertaa vuodessa. Digiroad-aineiston tietolajikuvaus löytyy täältä: https://vayla.fi/vaylista/aineistot/digiroad/aineisto/aineistojulkaisut
Digiroad-tietolajien ylläpitovastuu jakaantuu eri julkishallinnon organisaatioille. Kukin organisaatio ylläpitää tietoja omissa tietojärjestelmissään, josta ne koostetaan Digiroadiin. Maanmittauslaitos vastaa tieverkon keskilinjan sijaintitiedon ylläpidosta, Väylävirasto vastaa maanteiden ominaisuustietojen ylläpidosta Velhossa ja kunnat vastaavat katuverkon ominaisuustietojen ylläpidosta. Yksityisteiden ominaisuustietojen ylläpitovastuu jakaantuu Maanmittauslaitoksen, Väyläviraston ja kuntien kesken. Lisäksi tietojen ylläpitäjänä on muutama muu julkishallinnon organisaatio yksittäisten tietolajien osalta. Koska kaikki kunnat eivät toimita omistamansa katuverkon tietoja Digiroadiin, ovat katuverkon ominaisuustiedot puutteellisia joidenkin kuntien osalta. Myös yksityisteiden osalta tiedot voivat olla puutteellisia.
Suuralueellinen purovesigeokemiallinen kartoitusaineisto kuvaa pienten latvapurojen veden fysikaalisia ominaisuuksia ja alkuaineiden pitoisuuksia. Näytteet on otettu pienistä latvapuroista (valuma-alue alle 30 km2) loppukesällä 1990. Näytteenotto on toistettu noin joka neljännessä pisteessä vuosina 1995, 2000 ja 2006. Näytemäärät olivat vuonna 1990 1162 (tiheys 1 näyte / 300 km2), vuonna 1995 286, vuonna 2000 286 ja vuonna 2006 249 kappaletta. Aineisto kattaa koko Suomen. Näytteiden otto, käsittely ja analytiikka on kuvattu Suomen geokemian atlaksen 3. osan (Lahermo ym. 1996) sivuilla 27 - 30. Kenttähavainnot, koordinaatit ja vesinäytteestä määritetyt fysikaaliset ominaisuudet ja alkuainepitoisuudet on yhdistetty tietokannaksi, jonka kukin tietue kuvaa yhtä näytepistettä. Kunkin näytteenottovuoden tiedot on talletettu eri tauluihin. Analyysimenetelmään viitataan nelimerkkisellä menetelmäkoodilla. Koodit ovat seuraavat: 143I = pH:n tai sähkönjohtavuuden määritys potentiometrisesti 143R = anionien määritys ionikromatografilla 143C = fosfaatin määritys spektorfotometrisesti 140M = liuenneiden alkuaineiden määritys vesinäytteestä ICP-MS-menetelmällä 140P = liuenneiden alkuaineiden määritys vesinäytteestä ICP-AES-menetelmällä Alkuainepitoisuus-tietoon kuuluu numeerinen pitoisuusarvo yksikössä mg/L (eli ppm) tai µg/L (eli ppb) ja mahdollinen tarkistusmerkki. Sähkönjohtavuuden yksikkö on mS/m (25oC). Alkaliteetin yksikkö on mmol/L. Väriluvun yksikkö on mg Pt/L. KMnO4-luvun yksikkö on mg/L. Pitoisuus on talletettu muuttujaan, jonka nimi koostuu alkuaineen kemiallisesta merkistä ja analyysimenetelmän koodista sekä yksikkö ppm tai ppb. Esimerkiksi AS_140M_PPB on arseenin (As) pitoisuus, joka on määritetty ICP-MS-menetelmällä (140M) ja talletettu yksikössä µg/L eli ppb. Sitä seuraava muuttuja on tarkistusmerkki, esimerkiksi AS_140MT. Jos lukuarvoa seuraava tarkistusmerkki on ’>’ tai ’<’, niin pitoisuuskenttään talletettu lukuarvo on kemiallisen analyysimenetelmän määritysraja ja todellinen pitoisuus on tätä arvoa pienempi. Jos tarkistusmerkki on huutomerkki (!), analyysitulos on pienempi kuin analyysimenetelmän määritysraja, mutta tietokantaan on talletettu mittauslaitteen (epäluotettava) mittaustulos. Jos tarkistusmerkki on ’x’, tieto puuttuu. Suuralueellisen purovesigeokemiallisen kartoitusaineiston alkuperäinen käyttötarkoitus oli valtakunnallinen geokemiallinen yleiskartoitus ja ympäristön tilan perusarviointi. Muita käyttötapoja ovat esimerkiksi ympäristön tilan muutosten arviointi ja pintaveden taustapitoisuuksien määrittäminen vesipuitedirektiivin mukaisessa valuma-alueiden kemiallisen tilan arvioinnissa.
Geologian tutkimuskeskuksen peruslisenssi
Näytteen koordinaatit on määritetty 1:20 000 -peruskarttalehdiltä tai pienempimittakaavaisilta kartoilta. Kentällä on havainnoitu puron leveys, veden virtausnopeus, ympäristön maankäyttö ja maalaji näytteenottopisteessä. Muut tiedot perustuvat kentällä tai laboratoriossa tehtyihin veden fysikaalisten ominaisuuksien (esimerkiksi pH, sähkönjohtavuus) mittauksiin ja vesinäytteistä tehtyihin kemiallisiin analyyseihin. Kenttähavainnot on koodattu seuraavasti: Virran (puron) leveys ilmoitetaan metreinä. Virtausnopeus on arvioitu neliluokkaisella asteikolla: 1 seisova vesi 2 selvä virtaus 3 nopea virtaus 4 uoma kuivillaan Ympäristön maankäyttö on koodattu seuraavasti: H hakkuuaukea M metsä, pensaikko N niitty, viljelemätön pelto P viljelty pelto S suo T taaja asutus X tuntematon Maaperä HK hiekka KA kallio, louhikko, kivikko MR moreeni SA savi, siltti TU turve XX tuntematon Suuralueellisessa purovesigeokemiallisessa kartoituksessa vesinäytteet kerättiin fysikaalis-kemiallisia määrityksiä ja anionianalyysejä varten 500 ml:n muovipulloon. Raskasmetallianalyysejä varten suodatettiin (0,45 µm) 100 ml vettä, joka kestävöitiin suprapur-typpihapolla (1 ml). Suodattaminen ja näytteiden hapotus tehtiin kentällä. Joka 20. näyte oli ns. blank-näyte (ionivaihdettua vettä), joka käsiteltiin kentällä samaan tapaan kuin varsinainen näyte. Yksityiskohtaiset näytteenottokuvaukset on esitetty julkaisussa Lahermo ym. (1996) ja vuoden 2000 osalta Gregorauskiene ym. (2000). Vesinäytteet kuljetettiin laboratorioon kylmäpulloilla jäähdytetyissä styrox-laatikoissa valolta suojattuina. Laboratoriossa näytelaatikot säilytettiin mittaukseen asti pimeässä kylmiössä noin 4 oC:n lämpötilassa. Näytteiden varastointiaika vaihteli eri vuosina. Vuosina 1990, 1995 ja 2006 vesinäytteet analysoitiin Geologian tutkimuskeskuksen (GTK) laboratoriossa Otaniemessä ja vuonna 2000 Norjan geologian tutkimuskeskuksessa (NGU). Laboratoriot ovat akkreditoidut TO25 (EN ISO/IEC 17025) mukaisesti. Vesinäytteet analysoitiin induktiivisesti kytketyllä plasma-massaspektometrillä (ICP-MS) ja plasma-atomiemissiospektrometrillä (ICP-AES). GTK:ssa käytössä olleet ICP-laitteistot olivat ICP-AES malli Jarrel-Ash Atomcomp Series 800 ja ICP-MS malli ICP-MS Perkin Elmer SCIEX Elan 5000. NGU:ssa käytetty massaspektrometri oli High Resolution ICP-MS (Finnigan Mat Element) ja ICP-AES -laitteisto Termo Jarrel Ash ICP 61. Anionit (F-, SO42-, Cl- ja NO3-) määritettiin käyttäen ionikromatografista menetelmää (IC). Veden pH mitattiin vuosina 1990 ja 1995 potentiometrisesti laboratoriossa WTW pH-90-laitteistolla sekä sähkönjohtavuus (EC) Radiometer CDM 83-konduktiometrillä. Vuosien 2000 ja 2006 näytteenotossa pH ja sähkönjohtavuus mitattiin kentällä WTW Multiline P3 pH/LF-SET-laitteistolla. Sähkönjohtokyvyn mittaamiseen käytettiin myös erillistä sähkönjohtokykymittaria (WTW LF92). Bikarbonaattipitoisuudet (HCO3-) vuosina 1990, 1995 ja 2006 määritettiin laboratoriossa titrimetrisesti. Vuonna 2000 alkaliteetti mitattiin kentällä Hachin digitaalisella titraattorilla (Hach Model 16900-01). Liuos titrattiin pH-arvoon 4,5, mikä arvo määritettiin pH-mittarilla. Vuonna 2006 mitattiin 21 näytettä sekä kentällä että laboratoriossa (Tenhola ja Tarvainen 2008).
Yleishyödylliset ja muut julkiset palvelut
WCS-palvelu ortokuville ja korkeusmalleille
Tilastokeskuksen palvelurajapinta (WMS) Kuntapohjaiset tilastointialueet
Tilastokeskuksen palvelurajapinta (WFS) Kuntapohjaiset tilastointialueet
Karttapaikan Lataa paikkatietoaineistoja -osio
Maastotietokannan kyselypalvelu (OGC API Features) palvelukuvaus
Maastotietokannan kyselypalvelu (OGC API Features) rajapintaosoite
Paikkatiedon tiedostopalvelu (OGC API Processes) rajapintaosoite
Paikkatiedon tiedostopalvelu (OGC API Processes) palvelukuvaus